O ODNOSU SLOVENSKIH IZOBRAŽENCEV DO ŽIDOV NA ČEŠKEM IN HRVAŠKEM - Gantar Godina, Irena (Dve domovini, 2006)
Prispevek je fragmentaren prikaz odnosa enega dela slovenskih izseljenih izobražencev, trajnih in začasnih, na Češkem in Hrvaškem. Po svojih političnih prepričanjih so bili to večinoma narodno zavedni izobraženci, navdušeni za slovansko vzajemnost, nekateri pa so bili tudi rusofili. Na Češko so odhajali na študij prostovoljno, v znak protesta proti neenakopravnemu položaju Slovanov v državi. Pričakovali so pravo slovansko okolje/vzdušje, ki so ga sicer res lahko spoznali; v nasprotju s Slovenijo pa so se na Češkem soočili tudi z obstojem židovske skupnosti, ki je na Slovenskem ni bilo. Tako so lahko spremljali tudi odklonilen odnos Čehov do Židov in skozi tega – vsaj nekateri, npr. Marn in Radešček – svoje odklonilno stališče še poglobili. Specifične politične razmere na Hrvaškem so prisilile tiste, ki jih je zaposlila oblast oz. zaradi svojih političnih prepričanj niso našli dela doma in so prisilno »pristali« na Hrvaškem, da ne svojih političnih prepričanj ne odklonilnega odnosa do Židov niso objavljali javno. Ali pa so jih objavili, npr. Trdina, šele potem, ko so Hrvaško zapustili.