From Drought to Deity: Borrowing Freshwater Worship in Third Millennium BCE Shahdad - Mosapour Negari, Fariba (Studia mythologica Slavica, 2024)
Šahdad, starodavna civilizacija na robu puščave Lut, je kljub ostremu podnebju, uspevala v tretjem tisočletju pred našim štetjem. Ta članek obravnava čaščenje Enkija, mezopotamskega boga sladke vode, na tem območju. Številni arheološki podatki, najdeni v Šahdadu, kažejo na stike z Mezopotamijo v tretjem tisočletju pred našim štetjem. To je lahko povezano s šahdadskim čaščenjem božanstva vode in plodnosti, saj vključuje prisotnost strokovnih kamnosekov, ki so poznali mezopotamske metode gradnje templjev, ikonografijo vodnega božanstva na mestnem pečatu in zastavi ter edinstvene kamnite gradbene elemente. Čeprav obstajajo dokazi o mezopotamskem vplivu v sladkovodnem božanstvu, ki so ga častili v Šahdadu, je bolj verjetno, da je ta interakcija prispevala k nastanku posebnega sladkovodnega božanstva. Pri arheoloških izkopavanjih so bili odkriti edinstveni artefakti, ki dajejo verodostjnost tej teoriji. Med njimi je tudi keramika, ki prikazuje prakse ohranjanja vode, kamnite predmete, ki so se uporabljali pri vodnih obredih, in glinene kipe, ki prikazujejo figure, ki molijo za vodo.