Antroponimska motivacija v poimenovanjih živali (na podlagi gradiva za Slovanski lingvistični atlas) - Vladimirovna Šalajeva, Татьяна (Slovenski jezik / Slovene Linguistic Studies, 2023)
Gradivo leksikalno-besedotvorne serije Slovanskega lingvističnega atlasa nam ne omogoča le preučevanje besedišča slovanskih jezikov ter zanj značilnih pomenskih in besedotvornih pojavov, ampak tudi analizo motivacijskih poimenovalnih vzorcev. Z njihovo obravnavo v okviru ene tematske skupine ter z uporabo lingvističnogeografskih metod lahko sklepamo o notranji obliki posameznih besed, katerih izvor je prepoznan kot nejasen. Prvi del atlasa Živalski svet vsebuje veliko živalskih imen, ki so nastala iz antroponimov. Rezultat njihove analize je nekaj etimoloških predpostavk, ki se nanašajo na slovenski leksem martȋnček ‘majhen kuščar’ in ukrajinski leksem ра́влик, ла́врик ‘polž’. Prvi izmed njih, pa tudi hrv. martinak, martinčec ‘skalni kuščar’, naj bi izhajal iz imen žuželk in črvov z istim korenom, ki živijo v trti in grozdih: prim. sln. martȋnec ‘črv na trti’ (‘der Rebenwurm’), martinec ‘gosenica trtnega sukača’, martíncelj ‘črv na trti’, hrv. martinac ‘metulj trtnega sukača’. Ti so lahko tvorjenke iz imena Martin, saj je znano, da je Martinovo (11. novembra v Sloveniji in na Hrvaškem) praznik vinogradnikov in vinarjev. Tako lahko previdno domnevamo, da so bili ti predstavniki živalskih vrst poimenovani po njem. Jezikovno gradivo potrjuje pomensko povezavo ‘črv’ – ‘žuželka (njena ličinka)’– ‘kuščar’: gradivo Slovanskega lingvističnega atlasa vsebuje številne primere združevanja pomenov ‘kuščar’ in ‘črv’ v enem leksemu. Za ukrajinsko ра́влик, ла́врик ‘polž’ je podana utemeljitev povezave z imenom Lavr. Obstaja namreč redno sovpadanje poimenovanj za polža in pikapolonico: prim. ‘pikapolonica’ – (petr)-ik-ъ (belorus.), (ivan)-ьč-ik-ъ, (van)-ьk-a (rus.), (lavrjen)-ъk-ъ (polj.); ‘polž’ – (petr)-ik-ъ (ukr.), (ivan)-ьč-ik-ъ (ukr., rus.), (ivan)-ьk-a (ukr.), (lavr)-ik-ъ (ukr.). Poleg tega te leksikalne skupine povezujejo imena, povezana z rogatimi živalmi: prim. ‘polž’ – korv-uš-ьk-a, vol-ik-ъ (rus.), elen-ь (rus.); ‘pikapolonica’ – korv-uš-ьk-a, bož-ьj-A korv-uš-ьk-a, bog-ov-A korv-uš-ьk-a (rus.), bož-ьj-Ь vol-ik-ъ, bož-ьj-Ь vol-ьk-ъ (sln.), elen-ь, elen-ъk-a (ukr.). Tako lahko domnevamo, da je prisotnost skupnih imen za polža in pikapolonico s korenom korv-, vol- in elen- privedlo do nadaljnje konvergence pri njihovem imenovanju in prenosu poimenovanj za pikapolonico, ki izhajajo iz antroponimov Peter, Ivan in Lavr (Lovrenc), na polža.