Množice, velikosti množice in neskončno v Badioujevi Biti in dogodku - Tho, Tzuchien (Filozofski vestnik, 2020)
Avtor prispevka zagovarja tezo, da Cantorjeva transfinitna kardinalnost ni nujna predpostavka za ontološke trditve iz Badioujeve L’Être et l’Événement (zv. 1). Nujna podlaga za Badioujevo matematično ontologijo v tem delu je bila zgolj ordinalnost množic. Glede metode za ugotavljanje velikosti množic pa je bila zgolj domneva, da sledijo standardni Cantorjevi meri. Upoštevajoč različne prepričljive oblike merjenja nefinitnih množic (kot so jih razvili Benci in Di Nasso ter Mancosu), zagovarjamo stališče, da Badioujev projekt ni neskladen s tem pluralizmom merjenja. Ravno nasprotno, trdimo, da ta pluralizem merjenja implicira, da Badioujevo vztrajanje na »odtegnitvi enega«, nujno za zatrditev brezpogojne biti »nekonsistentnega mnoštva«, vodi v virtualnost enega, pluralizem štetja, s čimer se še bolj zaplete razmerje med enim in mnoštvom v pocantorjevski dobi.