Tropološka žival: onkraj telesa in suverena - Liponik, Vesna (Filozofski vestnik, 2023)
Biopolitika in nekropolitika uporabljata živali kot koncept, ki služi ponazoritvi nekega človeškega biopolitičnega stanja, sledeč »tradiciji« Aristotelove preliminarne biopolitike. V zahodnem kontekstu je naše razumevanje ne le politike, temveč tudi tropologije in samega pojmovnega aparata še vedno bistveno zaznamovano z antično zapuščino in njeno vertikalno ontologijo, temeljno zvezano s procesi omejevanja in prostorskega razmeščanja, vertikalno ontologijo, ki omogoča jasnost figurativnega prevoda. V članku tropološke sisteme obravnavamo kot sisteme, vgrajene v določene oblike vladnosti, oblike nasilnega upravljanja z življenjem in smrtjo. S pomočjo misli Giorgia Agambena o Carolusu Linnaeusu in analize metaforike Zakiyyah Iman Jackson v najnovejši (r)evolucijski teoriji, simbiogenezi, ki jo je razvila Lynn Margulis, skušamo prikazati, kako so določena telesa, označena kot živalska ali živalim podobna, uporabljena v (metaforičnih) procesih izključevanja/vključevanja. Še več, da bi radikalno destabilizirali vertikalne ontološke premise tradicionalne tropologije in stilistike, se premikamo onkraj obstoječih konceptualizacij telesa in suverenosti, ki temeljijo na deborderizaciji, stičiščih, gibanjih in transfiguracijah.