Ujeti v super-urgentnost - Klepec, Peter (Filozofski vestnik, 2023)
Prispevek postopa v treh korakih. Najprej obravnava, kaj angleška izraza urgency in emergency, urgentost in izredne razmere predstavljata v najpreprostejši obliki, nato to umesti v kontekst dandanes zelo priljubljene metafore zapora, ki naj bi opisovala, kaj se nam danes dogaja, v zadnjem koraku pa nam predstavi nalogo kritične teorije. Izhajajoč iz razlikovanja med urgency in emergency (glavna razlika je v tem, da gre v slednjem primeru za neposredno grožnjo ali nevarnost za življenje, zdravje, premoženje ali okolje, medtem ko v prvem primeru takšne neposredne grožnje ali nevarnosti ni), prispevek predlaga koncept super-urgentnosti kot ime za (sodobno) situacijo, ki je ušla izpod nadzora ter se hrani z našimi lastnimi antagonizmi in protislovji. Spremljajoče vzdušje ali razpoloženje le-te je »razpoloženje nočne more«, kar tudi pojasnjuje, zakaj se nam danes zdi tako naravno govoriti o zaporu, zapiranju ali ujetništvu. Z izpostavitvijo nekaterih posledic metafor zapora prispevek v svojem zadnjem delu predlaga, da se ni nujno ukvarjati le z urgency in emergency kot takima, temveč tudi z njunim posebnim odklonom – super-urgentnostjo. Četudi se zdi, da nimamo časa, da bi razmišljali in delovali drugače, kot sicer nenehno zatrjujejo naši politični voditelji, mediji in propaganda (»zdaj ni časa za razpravo, za izmenjavo mnenj in pogovor«), so prav urgentne razmere tudi čas za razmislek in za radikalno delovanje, katerega cilj je ponovno si priboriti našo skupno prihodnost. Z drugimi besedami, tisto, kar je za nas zdaj, danes, resnično nujno in urgentno, je, da se osvobodimo tega jarma izrednih razmer, v katerega smo ujeti in ki ga tu imenujemo super-urgentnost.