Kopernik, Platon, platonizem, symmetria, reforma astronomije, heliocentrizem - Vesel, Matjaž (Filozofski vestnik, 2016)
Eno najvažnejših vprašanj historične epistemologije, ki še vedno ni dovolj dobro pojasnjeno, je, kako je Kopernik prišel do heliocentrizma. Na katero vprašanje je odgovarjal s heliocentrizmom in gibanjem Zemlje? Kako in zakaj je postal kopernikanec? Avtor zagovarja tezo, da temelji Kopernikova kritična naravnanost do obstoječega stanja astronomije in posledično tudi njegova rešitev teh težav, tj. heliocentrična ureditev planetarnih sfer, v njegovem platonizmu. Kopernik je prevzel Platonove poglede o tem, kako je vrhovni Ustvarjalec uredil vesolje, o pomenu tako urejenega vesolja za človeštvo in o statusu in vlogi astronomije pri odkrivanju tega reda. Platon je te ideje razvil v dialogih Zakoni, Epinomis, Timaj in Država, Kopernik pa jih na zgoščen način povzema v prvotno napisanem uvodu k De revolutionibus (t. i. prooemium) in v 10. poglavju prve knjige De revolutionibus. Po avtorjevem prepričanju Kopernikov platonizem pojasnjuje vse bistvene poteze njeovega projekta. V njegovo delo vnaša enotnost in koherenco ter pojasnjuje povezavo med navidezno popolnoma nepovezanimi stvarmi, kot sta problematika ekvanta in ureditve vesolja. Kopernikova platonistična prepričanja niso imela zgolj negativne vloge kot osnova za kritiko obstoječe astronomije, temveč so odigrala pozitivno vlogo pri izoblikovanju heliocentrične astronomije.