Migrantsko in marginalizirano telo v povezavi z digitalnimi tehnologijami kot protezami pošastnega - Tazreiter, Claudia (Filozofski vestnik, 2023)
Članek obravnava (človeško) telo kot označevalec širše družbe in trdi, da razvoj strukturnega in sistematičnega nasilja v številnih družbah, ki je usmerjeno proti manjšinam, kot so begunci in staroselci, kaže na spodletelost demokratičnih vrednot. Na podlagi dveh primerov razvijamo argumentacijo o tehnologiji in digitalnih napravah kot protezah telesa, ki obenem delujejo tudi kot posredniki državnega nasilja. Prvi primer se nanaša na jetnišnični arhipelag Manus kot mesto odmaknjenega pridržanja beguncev, ki ga izvaja avstralska vlada. Begunci, pridržani na otoku Manus, opisujejo jetnišnično obravnavo, ki jo doživljajo, kot mučenje. Drugi primer izhaja z avstralske celine in govori o zgodbah staroselskih otrok, ki so v centrih za pridržanje mladoletnikov podvrženi zlorabi in nasilju. Sodna preiskava (Kraljeve komisije) je ugotovila, da sistematično kaznovanje otrok predstavlja mučenje. Koncepta, ki ju razvijamo v tem članku, sta koncepta meje in rasizacije, prepletanje človeškega in »več kot človeškega življenja« pa pomaga razumeti in izpodbijati nekropolitično moč, ki je očitna v (liberalnem) kapitalizmu.